Soluppgången ger oss en ny gryning.
Men få av oss vet att vi har en skuld till vissa för det.
Till de som finns bland oss - anonyma, till synes vanliga-
- som ödet sammanförde för att laga, för att hela-
- för att rädda oss från oss själva.
Om evolutionen gör sånt för små varelser, varför inte för dem?
Om nån visste min hemlighet, vad skulle hända då?
- När slutar de? - Jag vet inte.
Hon är en blank, ny leksak och hon är bara min.
De finns fortfarande där ute I skuggorna, i ljuset.
Vi passerar dem utan att se dem, utan att misstänka nåt, utan att veta nåt.
Vet de det ens än?
Att de är bundna av ett gemensamt syfte, en bländande verklighet:
Att vara extraordinära.
Teleportering, regenerering. Det är inga teorier. Jag har sett det.
- Och när ödet smörjer dem... - Jag kommer från framtiden.
...hur gömmer de sig då för det? - Du är friare nu än om de hittar dig.
Hur länge kan de gömma sig innan ödet eller deras mänsklighet-
- drar ut dem i ljuset igen?
Och hur vet de vad som väntar dem när det slutligen gör det?
Dessa individer finns inte bara bland oss, de bär en förbannelse-
- ett virus som tar deras krafter ifrån dem-
- och så småningom dödar dem. Jag har upptäckt en farsot-
- som bara drabbar dessa individer.
Det är en sjukdom som kan utplåna dem och hindra vår arts utveckling.
Då blir utmaningarna som vi står inför-
- växthuseffekten, terrorism, resursbrist-
- nästan omöjliga för oss att besegra.
Mänsklighetens öde står på spel.
Med finansiering och forskning kan sjukdomen stoppas.
Engagera er, berätta om det här och bekämpa de som döljer sanningen.
Tack för att ni kom.
Inspirerande föreläsning. Får jag be er om en autograf?
Er far skulle ha varit så stolt. Er syster också.
- Varför förföljer ni mig? - Jag är ingen.
Ni har varit på tre föreläsningar. Skickades ni för att döda mig?
- Jag tänker inte fly längre! - Bra, för jag erbjuder er ett jobb.
Jag har gjort det förr. Det går aldrig bra.
Vart ska ni ta vägen, dr Suresh? Ingen tror att de finns.
Jag fann er fars bok mellan "Hypnos" och "Utomjordiska kidnappningar".
De tar er inte på allvar. De tror att ni är knäpp.
Men inte jag.
Om ni verkligen vill rädda världen kan vi åtminstone ta en drink ihop.
- Är de verkligen borta? - För tillfället.
- Vi måste fortsätta. - Nej.
- Jag orkar inte springa längre. - Vi har inget val.
Om vi inte klarar det, då? Folk kan dö om vi åker fast.
De dör om vi inte springer.
Maya...
På tisdag är vi i USA.
Där kan vi hitta svaren vi behöver.
Dessutom lovade jag mamma att inte låta dig sakta ner.
- Alla tillvalsämnen är fullbokade. - Du borde vara lika ivrig som jag.
Det är lätt för dig att säga. Du slipper utsättas för det här.
- Jag har inga vänner. - Det kommer att gå bra.
De liknar ungarna i Texas.
Förutom hon. De kanske är lite mer sofistikerade, men du lär passa in.
- Säger du det, så. - Kom ihåg vad vi pratade om.
- Jag vet. Jag är Claire Butler. - Det är inte bara namnet.
Företaget hittar oss om vi inte är försiktiga.
Från och med nu måste du vara totalt icke-extraordinär.
- Jag ska inte utmärka mig. - Räck inte upp handen på lektioner.
- Försök inte bli hejaklacksledare. - Det är ointressant.
- Smält bara in. Var vanlig. Okej? - Uppfattat.
Du bör sluta köra mig till skolan. Det drar till sig uppmärksamhet.
Skulle det inte vara lättare för oss allihop-
- om jag hade en egen bil?
Vi tänkte överraska dig på din födelsedag.
Men...
Jösses, en Rogue? Tack, pappa!
- Du är världens bästa pappa! - Jag vet. Jag vet.
Claire.
Jag bara...
Jag tänkte på hur många gånger jag har sagt "Hej då" till dig i dag.
Jag är så ledsen för allt jag orsakade dig.
Jag hoppas att du vet hur mycket jag älskar dig.
Förlåt.
HIRO NAKAMURA UTANFÖR KYOTO, JAPAN
Inte igen.
Klara!
Det förflutna är ingen säker plats.
Inte så säker för dig heller.
Herregud. Du är Takezo Kensei!
Min hjälte!
Jag måste rädda dig.
Jag ber er en gång till. Kom ut med uppsträckta händer.
Jag vet att det suger att få besök av snuten!
Men så går det när man tar nån som gisslan!
Jag ska se till att alla kommer ut oskadda!
Åh nej!
Håll käften! Nej!
- Upp med händerna båda två! - Skjut inte! Jag är gisslan!
- Jag är gisslan. Skjut honom! - Jag är gisslan! Skjut henne!
- Honom. - Skjut henne! Skjut henne!
Det är hon. Skjut henne.
Hur visste du?
Bra jobbat. Nu städar vi upp. Lämna tillbaka pistolerna.
Hur visste du vem du skulle skjuta?
Gisslan såg mig i ögonen, den andra sökte en flyktväg.
De flesta ser pistolen under skurkens tröja.
Det också, förstås.
De som blir skjutna, som du blev-
- tar sin ersättning och lägger av.
Jag har alltid velat bli snut. Fyra skott i bröstet förändrar inte det.
Vi tänkte dra ut på det och låta dig våndas. Det är onödigt.
Ta av dig den där.
Vi tänkte att... du hellre ville ha en riktig.
- Tänker du ta den? - Ja. Tack. Tack så mycket.
Sätt på bunsenbrännarna och var försiktiga.
Har du dödslängtan?
Menar du det där?
Jag ville bara se hur varm den var.
Jag är rätt säker på att den är varm. Det är en flamma.
Jag fånade mig bara.
Som du gjorde i morse när du klev ut framför min bil?
Ingen fara. Det gjorde min morgon intressant.
- Jag heter West. - Claire.
- Du är ny, eller hur? - Ja.
Så vad är du?
- Vad menar du? - Är du en av dem...
...eller en av de andra? - Jag vet inte vad du menar.
Låt mig förklara: Är du en robot eller en utomjording?
Man är antingen eller. Robotar gör som alla andra-
- men utomjordingar gör som de vill.
Jag vet inte. Måste jag välja?
- De flesta gör det. - Vad är du, då?
Okej, allihop.
"I kampen om överlevnad vinner de starkaste" -
- "på rivalernas bekostnad."
Okej, vem sa det?
Kom igen, hör ni.
"Resa kring jorden"? Evolution?
Vet nån?
Charles Darwin.
Det var enkelt.
Jag tycks ha tur i dag.
Hur mycket?
10000 lempira. Jag kör er till Sonora.
Det är 97 mil ifrån den amerikanska gränsen.
Okej.
- Är ni gifta? - Hon är min syster.
Ännu bättre.
- Du kan sitta med mig där framme. - Det kan du drömma om.
- Då får ni inte följa med. - Hon sitter med mig.
Vi sitter där bak.
Du är sen.
- Jag tror att jag kom i tid. - Jag tror att din klocka går efter.
Vet du vad? Matt Grossman försökte pussa mig i dag.
- Får jag tala med dig? - Visst. - Ursäkta oss en stund.
- Är allt som det ska? - Jag är bara lite orolig.
Molly har somnat på lektionerna. Hon sa att hon har haft mardrömmar.
Hon har rätt livlig fantasi.
Jag kan inget göra, så jag försöker skydda henne.
Beträffande det... Det angår inte mig-
- men er situation är inte så stabil.
- Min situation? - Era skador, er skilsmässa.
Min skilsmässa är min ensak. Molly är älskad och har det bra.
- Det går bra för henne. - Hon kämpar.
- För att hon har mardrömmar? - På grund av de här.
Hon började rita dem för en vecka sen. Varje dag blir de värre.
- Herregud. - Jag måste fråga...
Vad är det här? Det är med på varenda bild.
Ursäkta mig.
Ta inte illa upp, men det har gått fyra månader utan ett spår av Hiro.
- Han kanske inte återvänder. - I nästan 30 år...
...har jag sett min son som en besvikelse. Han utmärkte sig aldrig.
När Hiro påbörjade uppdraget-
- såg jag hans styrka, mod och visdom.
Det finns ett arv som jag ska överlämna åt honom.
Nej, jag väntar tills Hiro återvänder.
Jag är en tålmodig man.
Det kan inte vara sant.
- Var fick du tidningen ifrån? - Från ert kontor.
Vad är det, sir? Vad betyder det?
Om 24 timmar...
...kommer jag att vara död.
- Vad gör du här, mamma? - Du måste gå vidare. Han är död.
Det vet du inte. Låt bli hans grejer. Han lär vilja ha dem.
Här!
Du är full.
Gudskelov att inte din far kan se dig.
Eller dig, för den delen.
Du dödade din bror, stötte bort fru och barn.
Om du hade följt vår plan hade han levt nu!
Tänk att jag nästan lyssnade på dig.
Du är ond, mamma.
Gå härifrån.
Jag gjorde det!
- Vad hände? Hur hamnade vi här? - Jag tog med dig hit.
- De tänkte göra hål i dig. - 50 ryo är inte värt att dö för!
Säg till Takezo Kensei att han kan behålla pengarna!
Men om du inte är Takezo Kensei vem är det då?
Vad gjorde du?
Du fick honom att fly! Vad gjorde du?
Varför fick du dem att skingras?
Om jag hade skjutit ledaren hade jag blivit väldigt rik.
Takezo Kensei?
Vad är du? Nån sorts munk?
Du bär inte munkkläder och har glasögon som en läkare.
Jag är ingen munk! Jag är din största fan!
Jag vet allt om dig, Takezo Kensei!
Jag kan alla berättelser om dig! Jag stal ditt svärd!
Är du hjälten Kensei?
Mitt namn här är Kensei, men ingen har kallat mig hjälte förut.
- Ursäkta mig. - Du är sen. - Det var min dotters första skoldag.
Är det mitt problem? Tonerpatronerna kom i går kväll.
Och när ska de installeras? Jag ser ingen annan göra det.
Jag gör det nu på morgonen.
Och om jag inte var här och kollade allt du gör?
Du har varit här i några månader. Gör ditt bästa nu.
När jag var biträdande chef var allt klart innan vi öppnade.
Det var därför jag fick den här.
Pappersbranschen är hård.
Man måste verkligen vilja ha den. Vill du ha den, Butler?
Vill du?
Ja, sir.
Visst.
Nåväl... Vi får se.
Företaget bildades för 30 år sen av likasinnade personer:
Vanliga män och kvinnor med ovanliga krafter.
De ville hjälpa sina egna. Hitta dem och skydda dem.
Vi hittar människor och ser till att de förblir ofarliga.
Det kan innebära att få dem att förstå vad de är kapabla till-
- att lära dem att använda förmågorna på bästa sätt.
Och ibland kan det innebära att eliminera dem.
Vilka är ni att avgöra det?
Ni försökte själv sätta en kula i skallen på en man vid namn Sylar.
- Han var ett monster. - Ja.
Ni var villig att döda honom för allas bästa.
Ni handlade moraliskt för att skydda er art.
Sylar kvittar. Han är inget hot längre. Han är död.
Och nu har ni Molly.
Ni och Matt Parkman skyddar henne.
Vi tänker inte blanda oss i det.
Vi vill hjälpa er. Vi har resurser att erbjuda er, dr Suresh.
Sjukdomen som dödade er syster Shanti...
- Viruset. - Ja.
Vi kan hjälpa er att finansiera er forskning.
Kan ni föreställa er vad som skulle hända-
- om viruset muterade och spred sig till den övriga befolkningen?
Den typen av forskning är extremt dyr.
Lita på mig. Det är inget problem.
Låt mig säga så här: Vi har vårt privata Fort Knox.
Så... kan vi räkna med er?
- Tack. - Varsågod.
Middag!
- Borde jag inte äta grönsaker ibland? - Därför får du grönsakspizza.
Rocky Road till efterrätt.
Du mutar mig för att du inte lagar mat. Mohinder lagar mat.
Jag kan laga mat, men beställde pizza så att vi hinner prata.
Prata om vad? Den här? Klarade du assistentprovet?
- Ja, galant. Är du stolt över mig? - Det beror på. Fuskade du?
- Hur så? - Att läsa svar i folks tankar är fel.
Det är min talang. En basebollspelare som tränar fuskar inte.
- Det inte är samma sak. Det vet du. - Nej.
Jag vill prata om teckningarna som du gjorde.
- Du byter ämne. - Miss Gerber är orolig. Jag med.
Du vill inte prata prov jag vill inte prata drömmar.
Molly, jag vill hjälpa dig.
- Var inte rädd. - Jag vill inte prata om det!
Får jag äta färdigt i mitt rum?
Visst, gör det.
Den här boken är otrolig. Han har listat ut allting.
Om han vet orsaken måste det finnas ett botemedel.
Ja. Gud skulle inte ha gjort mig sån här utan en chans till frälsning.
Maya, det är inte ditt fel. Du måste tro på det.
Du säger det, men dina ord gör inte saken lättare, Alejandro.
- För jag vet vad som kan hända. - Inget ska hända.
Inte när jag är med dig. Jag låter det inte hända.
Varför stannar vi?
Ni där.
Följ med mig.
- Stanna bara här. - Nej.
- Vad är problemet? - Pengarna. Sa jag 10000 lempira?
Vad jag tänkte säga var 10000 för er var.
- Nej, det var för oss båda. - Förlåt mig. Jag gjorde ett misstag.
Vad jag menade var att du åker där bak-
- och din syster åker där framme med mig.
Jag sa att hon sitter med mig.
Så är det, avtalet. Passar det inte så låt bli.
Ditt as!
Nej!
Nej, du förstår inte! För Guds skull!
Du begår ett misstag!
Alejandro!
Maya!
Maya.
S-e-g-e-r!
Seger! Seger! Det är vår stolthet!
- S-e-g-e-r! - Claire!
Seger! Seger! Det är vår stolthet!
Bra jobbat!
Snyggt gjort, ballerinan. Hur smakar golvet?
Hur gick det?
Strunta i dem. Jag ska hitta fjädergrejen.
- Tack. - Ingen orsak.
- Robot. - Är jag en robot?
Det verkar så.
Okej. Kan jag få den, tack?
- Du känner mig inte ens. - Du visste svaret, men sa inget.
- Du vill dölja att du är smart. - Så nu tror du dig veta allt om mig?
Jag vet om nån är en robot eller inte.
Kom igen, Martha. Det är bara en baklängesvolt.
Du vet att tjejerna fångar dig.
- Låt henne vara. - För det första känner jag dig inte.
För det andra får jag värva de som verkar duktiga.
Jag tror att Martha har vad som krävs för att bli hejaklacksledare.
Så du kan göra en baklängesvolt från tornet?
- Skulle det vara svårt, eller? - Gör det själv, då.
Så här säger vi: Om du klarar det lämnar vi Martha i fred.
Okej, jag gör det.
Det här blir en höjdare.
Vi väntar.
Du har rätt. Jag klarar det inte.
Vilken överraskning.
Hjälp! Sluta!
Hjälp mig!
Hjälp mig! Sluta!
Gör inte illa mig. Hjälp!
Lyssna på...
Nej! Nej!
Jag kan se dig.
Det är ingen fara. Det var bara en dröm.
- Det var bara en dröm. - Han kan se mig.
Såg du honom? Såg du hur han ser ut?
- Säg var han är, så fixar jag det. - Nej, han är för farlig.
Om jag säger var han är dödar han dig också.
Nej, nej, nej. Ingen ska döda nån. Jag lovar.
- Jag lovar. Jag är här. - Gå inte, snälla.
Varför är du kvar här?
Är du fortfarande på rast?
- Ja. - Den var slut för fem minuter sen.
Kunderna står i kö där ute.
- Jag dricker bara upp kaffet. - Nej, du är färdig. Gå ut nu.
Bara några smuttar till.
Se på mig när jag pratar med dig. Hör du mig?
Ja, det gör jag.
Nu ska du lyssna på mig.
Jag tar inte din skit längre.
Jag jobbar hur och när jag vill. Jag tar raster när jag vill-
- och du ska aldrig nånsin tilltala mig igen.
- Förstår du? - Ja.
- Är vi överens? - Ja.
Jag förstår inte.
Takezo Kensei, den legendariske samurajmästaren som min far läste om-
- är en "gaijin"?
Jag måste kissa.
Är du säker på att du är Takezo Kensei?
Bra namn, va? Kensei betyder svärdhelgon.
Det sätter respekt i folk. Jag kom på det när jag anlände från England.
Är du engelsk?
Vilken överraskning!
Det är inte många här som jag kan tala med.
Gudskelov för dig, unge man. Förlåt.
Jag kom på en av få handelsbåtar som kejsaren tillät.
Båten fylldes med te och jag sökte lyckan.
- Att bekämpa banditer ger bra betalt. - Kensei slåss för ära, inte pengar!
Jaså? Så länge jag kan spendera äran.
Det är inte så illa. Jag sätter ett råskinn på en häst.
Sen skriker han att han är Kensei och jag skjuter vakterna från ett träd.
- Det är oschyst att slåss så! - Det är smart.
Han får bra betalt... om han överlever.
Nej, det kan inte stämma.
Jag kommer från framtiden, flera år framåt i tiden.
- Dina gärningar blir historia. - Framtiden? Den var bra.
Det är sant. Jag vet vad som händer dig.
Som pojke läste jag "Takezo Kenseis prövningar".
Du dödade svartbjörnen i Shakashita, du älskade svärdsmedens dotter-
- och du besegrar den vitskäggige krigsherren och räddar byn Otsu!
- Otsu? - Känner du röklukten?
- Vilken by är det där? - Det är Otsu.
- Kan ni berätta vad det handlar om? - Jag kommer att dö.
Meddelandet är tydligt.
- Vem är det ifrån? - Jag vet inte.
Det kan vara ifrån vem som helst av dem.
- Dem? - De är alla väldigt mäktiga.
Du har varit en lojal och pålitlig vän.
Jag vill att du ger dig av.
Det är inte säkert här tillsammans med mig.
Jag kan inte. Jag kan inte överge er nu.
För Hiros skull stannar jag och hjälper er kämpa.
Då så. Om vi ska kämpa behöver jag ett svärd. Kan du hitta ett åt mig?
Jag kommer tillbaka så fort jag kan.
Det är okej.
Låt mig se det.
- Jag ser allvarligt på dödshot. - Det är ett trick.
Är det? Charles Deveaux, Linderman, din make...
De är alla döda.
Nu... finns det nio.
- Tror du att en av oss skickade dem? - Ja.
För smärtan vi har orsakat, för människorna vi har dödat.
Vårt lidande tar aldrig slut.
Jag sökte gottgörelse-
- genom att hjälpa Hiro fullfölja sitt öde att rädda världen.
Hur hjälpte du din son?
Angela!
Jag reser till Japan i kväll. Jag föreslår att du också försvinner.
- Vad hände här? - Banditer. De tog allting.
Finns det ingen gud som skyddar oss?
- Åh nej, jag förstörde historien. - Byar brinner.
- Sånt händer. - Men inte så här!
Min framtid kanske inte finns.
Ingen framtid, inga bilar, ingen Ando, ingen jag. Store Scott.
Oroa dig inte för allting, min väldigt konstige lille vän.
- Drick lite sake. Det piggar upp dig. - Glöm sake!
- Du ska ju vara en hjälte. - Att vara hjälte gör ingen rik.
Det är slöseri med tid.
I berättelserna belönas du med mer guld än kejsaren.
Du tog svärdsmedens dotter - Japans vackraste kvinna - till prinsessa.
Vi gav dig allt vi hade för att få ditt beskydd.
Våra hem har bränts. De tog min far som gisslan.
- Och du sitter och dricker. - Allas dag behöver inte förstöras.
- Du svor att strida mot dem! - Det gjorde jag, Yaeko...
...men den här mannen kom i vägen.
- Mitt svärd! - Mitt svärd!
Det är min fars svärd! Han smidde det.
Du fick det som betalning för ditt beskydd.
- Är hon svärdsmedens dotter? - Hon vill nog inte bli min prinsessa.
- Vänta! Vart ska du? - Nån måste rädda min far!
Om Kensei inte gör det ska jag göra det!
- Vänta, gå inte! - Inte?
Nej! Du måste rädda smeden så att hans dotter blir kär i dig.
Du måste bli den legendariske hjälte som ödet har utsett.
Du måste slåss mot svartbjörnen och de elva sold...
Det enda jag måste göra är att hitta nåt att dricka. Kom nu.
Det här kommer att bli jobbigt.
Solsken 86 dagar i streck. Det är oslagbart.
- Eller hur, Lyle? - Jag vet inte. Jag antar det.
Claire. Lyle sa att hans första skoldag var händelselös.
Hur var din? Hände nåt speciellt?
Nej. Nej, ingenting. Jag gled förbi obemärkt.
Det var som om jag inte ens var där.
Vad bra, raring.
Och du, älskling?
Jag?
Hände nåt intressant på Copy Kingdom?
Jag gjorde en kalender åt några mor- och farföräldrar-
- och en kollega tog med sig munkar.
Vad bra.
Jag tycker att vi har anpassat oss otroligt bra till våra nya liv här.
Vi fick citroner, och vad gjorde vi?
- Lemonad? - Exakt.
- Instämmer. - Alla stortrivs utom Mister Muggles.
Ingen vet att du vann två DM och fem tävlingar för alla raser.
Stackare. Hur återvänder man till landet när man har sett muntra Paris?
Tack.
Det måste vara jobbet.
Ursäkta mig.
- Nå? - De har äntligen nappat.
De kom i fatt mig i Kairo.
- Jag är inne. - Bra.
Allting faller på plats. Var bara försiktig och vaksam.
Då kan du och jag förstöra hela Företaget.
Nej.
Maya.
Vad har jag gjort? Jag ville inte göra det.
- Jag vet. Oroa dig inte. - Herregud.
Herregud. Vad har jag gjort?
Maya. Vi måste sticka.
Vi måste ta oss till USA.
Till New York. Endast den där läkaren kan hjälpa dig.
Kom. Lyssna på mig, Maya.
Ge mig din hand. Nu går vi.
- Och de andra? - Vi begraver dem på en säker plats.
- Varför ringer du mig? - Jag vet inte.
Gör det inte igen.
- Jag måste lägga på. - Nej, vänta.
Jag vet varför du gör det här. Jag saknar honom också.
Jag behöver nån att prata med. Jag vet inte om jag kan fortsätta så här.
Med vadå?
Att inte vara mig själv. Jag kan inte vara den de vill att jag ska vara.
Det känns som om jag ska spricka.
Jag vet att du söker svar. Det gör vi alla.
Men tro mig, jag är fel person... att ge dig dem.
Jag är ledsen.
Ando.
Av dem alla trodde jag aldrig att det skulle vara du.
Sir, jag har det!
Hallå! Sir!
Sir!
- Försöker du döda den stackars fan? - Förlåt.
Lägg honom där det är torrt. Kolla att han andas.
- Visst, boss. - Vi letar efter 9109.
Numren står på sidan. Det ska vara tredje raden.
Boss, där borta!
Jag behåller nog en låda.
IPod:er? Du kan inte använda en dator.
Vad vet du om det?
Vafan?
- Det är nog fel nummer. - Nej, det är nåt annat som är fel.
Vad är det där?
Vafan gör du här?
- Var är alla iPod:er? - Du hörde honom! Hur kom du in här?
Det här kanske får dig att minnas!
- Vafan var det där? - Vem fan är du?
Jag sa: Vem är du?
Vad heter du?
Jag vet inte.
Fortsättning följer...